КЊИГЕ ДОКТОРА ФИЛОЗОФИЈЕ МИШЕ ЂУРКОВИЋА О ПОДЗЕМНИМ ПОЛУГАМА САВРЕМЕНОГ СВЕТА (2. део)
Удружење „Ирмос“ и Народни музеј у Чачку недавно су организовали представљање интригантних наслова ,,Тамни коридори моћи“ и ,,Мрачни коридори моћи“, др Мише Ђурковића, филозофа, научног саветника и директора Института за европске студије у Београду. Књиге су представљене кроз дијалог професора др Владимира Димитријевића и аутора са тематским распоном „Од конспирологије до крипто политике“. Књиге др Мише Ђурковића су незаобилазни приручник за разумевање „скривене политичке моћи у савременом свету, а то је моћ која никоме не полаже рачуне, али утиче на политику, право, културу, идентитет многих држава у свету, па и наше“, рекла је, у име Удружења „Ирмос“, вероучитељ Ирена Чоловић, истакавши да је аутор у овим студијама осветлио велики број мање познатих тема. Због актуелних глобалних превирања и низа отворених питања зашто и како се нешто дешава у целом свету, па и нама, у неколико наставака преносимо излагање др Мише Ђурковића у Чачку.
ПАРАДОКС: У ИТАЛИЈИ МАФИЈА И ДАНАС ГАРАНТ ДЕМОКРАТИЈЕ
Позивајући се на „резултате нових прихватљивих понашања“ Ђурковић тврди да „по правилу, постоји систем подземне моћи који све то припрема“, и анализирајући у својим књигама бројне феномене из тог спектра, дотакао се и улоге мафије, која и данас игра огромну улогу не само у Италији…
![](https://i2.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2022/01/MIŠA-ĐURKOVIĆ-IRMOS-TAMNI-KORIDORI-MOĆI.jpg?w=640&ssl=1)
– Показао сам историјски, да је, рецимо, рушење фашизма 1943, које је кренуло од инвазије Сицилије, великом делом урађено захваљујући сарадњи САД са мафијом Лакија Лучијана, и заправо мафија је, како они кажу, један од најважнијих инструмената за враћање и одбрану демократије у Италији после Другог светског рата, укључујући и 1948. годину и изборе. И она је не случајно, све до данашњег дана остала гарант те демократије. Звучи парадоксално, али покушавао сам то да покажем. Наравно и тајне службе CIA, MI6, наравно и источне, попут GRY-а, KГБ, и оних на нашим просторима. Знамо шта је значило смењивање Леке Ранковића, заправо, почетак распада Југославије, као и распад јединствене федералне службе и прављење републичких и покрајинских служби које су почеле да заокружују своје поседе и да припремају сепарацију. Сви знају да је цео круг који је Хрватској донео неовисност, заправо круг првобораца, Манолић, Бољковац, Туђман, све Титови партизански првоборци, сви везани за Стеву Крајачића, чувеног бољшевичког обавештајца, Титовог интимуса. Бавио сам се чак и окултизмом и том традицијом која је страшно битна у историји запада. Узели смо четири, пет феномена да бисмо разумели како та подземна политика функционише и како се испољава у сфери коју видимо. Употребио сам метафору о „леденом брегу“, где видите тек трећину изнад воде, а заправо, две трећине стварне политике, јесте оно што најчешће не видимо је испод воде, а чије последице видимо – рекао је Ђурковић.
РИМСКИ КЛУБ – ПЛАНЕТУ УГРОЖАВА ПРЕВИШЕ ЉУДИ
Постојање дугорочног глобалног пројекта упереног против човечанства др Миша Ђурковић поткрепљује на примеру веома актуелне приче о демографији.
– Крајем шездесетих и почетком седамдесетих година оформљена је организација која се зове Римски клуб. Дакле, званично можемо отићи на њихов веб сајт и све прочитати и преузети. То је једна глобална невладина организација која се бави заштитом „зелене агенде“, како они кажу, односно, екологије. А некако све легитимнија прича постаје да је највећа препрека за нормално еколошко функционисање планете човек. Кажу они, има превише људи, и не шалим се, на конференцијама које се одржавају у нордијским земљама и факултетима постало је потпуно легитимно заговарати или заступати тезу да је човек нешто што је аберација, вишак у историји природе и еко система, и да је врло пожељно да људи нестану. Дакле, то је ова агенда коју Римски клуб прави још од почетка седамдесетих година, да је планета пренасељена и да на сваки могући начин мора да се смањује становништво. То они заступају од тада, а онда имате званично доступне документе. Дакле, 1974. године, Хенри Кисинџер, тада министар спољних послова САД, урадио је један озбиљан документ који је, како они кажу, декласификован 2000. године и пуштен да буде јавно доступан, у коме они врло прецизно кажу да је демографско слабљење, и тамо прецизно пописују којих држава – Мексика, Индије, Пакистана, Турске, Бангладеша, један од приоритета спољне политике САД, како због слабљења снаге тих држава,тако и због чињенице да они владају огромним кључним ресурсима у свету и да ће Америка много лакше овладати тим ресурсима уколико они буду слабији и уколико усвоје систем вредности с којим ће их бити мање. И ако погледате данас резултате онога што је рађено, видите да је то реална политика иза које су стајале и тајне службе, и разне трилатералне организације итд. Наравно, и код нас је све то кроз 20. век присутно. Постоје већ озбиљна истраживања о томе колико су, пре свега, француски масони, односно француске слободнозидарске организације преко наших српских, пре свега, а и хрватских и југословенских, урадиле да се створи Краљевина Срба Хрвата и Словенаца, јер је то била основа њихове геополитике, иако је то, као што смо видели у 20. веку, из перспективе интереса српског народа било катастрофално. И кроз читав 20. век, те струкутуре, попут масона, тајних служби, па и мафије на неки начин, имале су огромну улогу на ток историје – истакао је филозоф Ђурковић.
У том контексту професор др Владимир Димитријевић указује на чувену студију Димитрија Вујовића „О великом Оријенту“, стварању Југославије као „великом оријенту“ Француске, зато што је то било у њиховом интересу. О томе, по речима Ђурковића сведочи и књига историчара Станислава Сретеновића „Француска и креирање Срба, Хрвата и Словенаца“.
![](https://i0.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2022/01/MIŠA-ĐURKOVIĆ-I-VLADE-DIMITRIJEVIĆ-2.jpg?w=640&ssl=1)
ПОП КУЛТУРА ВАЖАН ИНСТРУМЕНТ ОБРАЧУНА – ФЕНОМЕН ВИЦЕ ВУКОВА, ТОЗОВЦА И БРАЋЕ БАЈИЋ
Ђурковић се у својим анализама враћа на наше просторе крајем шездесетих и седамдесетих година, где препознаје евидентан утицај, односно, „прст“ који имају републичке и покрајинске тајне службе које почињу да дефинишу читав простор, подстичу одређене облике популарне културе, а друге сузбијају.
– Имамо тада, с једне стране феномен Вице Вукова, а с друге Тозовца и браћу Бајић, они су били видљив ток у популарној култури онога што се дешавало иза сцене. А иза сцене имамо тзв. маспок у Хрватској, пре свега, инструисан од њихових тајних служби и политичара, али и ватиканске утицаје, односно, Каптола јако много. А с друге стране су и српске службе реаговале покушавајући да се супротставе и зауставе тај талас. Вице Вуков је представљао музички дух маспока, али је био једно време забрањен као колатерална жртва, сећамо се да га је Бреговић извукао са оним „Ружица си била“ 1986. године, а с друге стране, српска страна одговара са оним чувеним „Јеремија пали топа“ и још важније, чувеном насловном страном тог сингла где се Тозовац сликао у солунској униформи, зајахао топа и показује прстом у одређеном правцу. Браћа Бајић су такође као и он, због неких својих песма и пре свега, извођења у дијаспори, две године били у изгнанству, и опет, кад се смирила ситуација 1974, то ми је Тозовац причао, Бранко Пешић му је дао миг да могу да се врате. Све у свему, популарна култура је и у комунистичкој Југославији била веома важан инструмент обрачуна, о она је огромну улогу одиграла и осамдесетих и деведесетих и игра до дан-данас – закључује Ђурковић.
Надовезујући се на тему, професор Димитријевић потврђује да је то битна тема, уједно запитан: – Ко би рекао да Тозовац има неке везе са тајним службама, чак и да нема непосредне везе, атмосфера која је креирана управо је водила томе. Да не говоримо о томе да је Мирко Тепавац говорио да му је лично Тито рекао да се први избор за мис Југославије, и да само на Косову то не организује, јер Шиптари нису желели избор за мис…
О поремећеним породичним односима и законодавству у функцији демографског слабљења СССР-а, као пројекту који су револуционари спровели у Бољшевичкој револуцији, др Миша Ђурковић говори у наредном броју.
З. Л. С.
(Наставиће се)