![](https://i0.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2022/02/273846167_1119287475512875_7101954959352058374_n.jpg?fit=640%2C480&ssl=1)
Синоћ је у Дому културе приређено вече боемске поезије и музике “Испијам жедним оком пожаре оне далеке“. На великој сцени наступили су Милош Милошевић Шике и Борис Капетановић, а учествовала је и Милкица Милетић, уредница Књижевног програма ове установе.
![](https://i1.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2022/02/273701311_1119287385512884_4134906623888767859_n.jpg?fit=640%2C480&ssl=1)
Да чује поетску реч и ужива у севдаху синоћ није пропустила ни професор Александра Мишић, која о својим утисцима каже:
„Дивно, сетно, емотивно, вече боемије и поезије јер једно без другог не иде… стиховима су нас разнежили и музиком разгалили, да подсете да “грешио сам много, а сад ми је жао и што нисам више и што нисам луђе…” и да “не марим да пијем, ал’ сам пијан често…” Понекад је то, како рече Борис, “илузија за вечеру, заблудица за доручак”, но ипак на крају остаје да “ја се свему смејем, па ме све и боли.”
У сваком случају, сат и по у севдаху, дерту, вину и жалу за младос’ пред приличним бројем финог чачанског света који воли да чује поетску реч.“