ОТВОРЕНА ИЗЛОЖБА „РЕФЛЕКСИЈЕ ГРАДА” ДР МАРИЈЕ СИБИНОВИЋ
Принципи графике у функцији визуелизације урбаног простора подробније објашњавају докторски уметнички пројекат који је сублимирао изложбом „Рефлексије града” уметнице др Марије Сибиновић. Уметност која је резултат стручног и иновативног истраживања младе Београђанке приказана је у Ликовном салону Културног центра Чачак у петак, 11. августа. Организатор изложбе је Ликовни програм Културног центра на челу са уредником Весном Петровић.
![](https://i2.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2023/08/rps20230819_182005.jpg?w=640&ssl=1)
Званично отварање изложбе уприличено је речју Весне Петровић и аутора Марије Сибиновић, доктора уметности. Уредник Ликовног програма је предочила присутнима биографију аутора и истакла импресије о поставци. Доктор уметности Марија Сибиновић рођена је 1989. у Београду, завршила је основне студије 2012. године и мастер студије 2013. године на Факултету примењених уметности у Београду, модул графика и књига, класа мр Мирјане Томашевић. Докторске студије завршила је 2021. на Универзитету уметности у Београду, у оквиру студијског програма вишемедијске уметности, ментор др ум. Владимир Милановић. Члан је УЛУПУДС-а. Од 2016. ангажована при настави на предмету Графика, на Факултету примењених уметности. Аутор је самосталних изложби, излагач је и у оквиру колективних изложби и учесник бројних колонија.
![](https://i1.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2023/08/rps20230819_182026.jpg?w=640&ssl=1)
Садржај изложбе др Марија Сибиновић објашњава као наставак свог докторског истраживања. Приступ аутора изложбе сваког пута је иновативан и зависи од простора у коме се излаже, што поставку чини интригантнијом.
![](https://i2.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2023/08/rps20230819_182041.jpg?w=640&ssl=1)
‒ Изложба „Рефлексије града 2” заправо представља природан наставак истраживања које сам радила за свој докторски пројекат где сам се бавила повезивањем медија графике, који ми је примарни начин изражавања и једне теме која се тиче архитектуре и простора, односно појаве рефлексија и транспареција у домену великих структура или градских фасада, места где се често појављује. Све то сам поставила у оквире вишемедијског дела комбинујући медиј графике са другим медијима, односно са звуком, са екранском сликом и другим објектима који се налазе у оквиру изложбе. Изложба је модуларног карактера и то значи да може да се постави на различите начине, а управо је то једна од главних замисли – да се она прилагођава и одговара датом простору, односно просторним условима које затиче, објашњава аутор изложбе Марија Сибиновић.
Културни центар Чачак уметница карактерише као грађевину која је изузетно подобна за овај вид уметности.
‒ Оно што ми је јако драго јесте да се ова изложба налази у Културном центру Чачак, који је и сам један од примера стаклене архитектуре донекле зато што има те врло упечатљиву стаклену фасаду, објашњава Сибиновић.
![](https://i1.wp.com/www.caglas.rs/wp-content/uploads/2023/08/rps20230819_182056.jpg?w=640&ssl=1)
Срж рада и карактеристике материјала и примењених техника аутор изложбе објашњава посредством коришћеног стакла, које је кључ поставке и докторског истраживања.
‒ Окосница рада је прозор или стакло у архитектури и оно је кроз своју историју било разматрано на различите начине, било да су се архитекте и уметници бавили бојом, било да је то у питању чистина, прозрачност, отвореност простора која је била нека метафора и за отворено друштво итд. Све те идеје су трпеле извесне критике са различитих страна и стакло у архитектури је касније коришћено од стране различитих уметника и филозофа који су га прилагођавали својим идеологијама. Оно нема неку своју идеологију, али појаве транспарентности и рефлексије су оне које се најчешће уочавају на стаклу, сведочи др Сибиновић.
Улога посетилаца „Рефлексија града 2” употпуњује саму концепцију јер је постављена тако да одговара салону где је изложена и погодностима медија који су у њу укључени.
‒ Генерално сам се играла тим комбиновањем, укупном сликом коју карактеришу истовременост и фрагментарност и једна вишеслојност. Изабрала сам да градим целу ту свеукупну слику изложбе кроз један слој, један отисак који се онда некако умножава и гради те релације. Финалну слику употпуњује посматрач и кретање посматрача које се појављује у свим тим одразима, или на самом крају и на екрану, који представља још један вид огледалског понављања, тачније огледалске слике, истиче др Сибиновић.
Стаклена архитектура која открива различите могућности у оваквом облику уметности биће отворени за посетиоце града на Морави до 29. августа. „Рефлексије града 2” управо у Културном центру Чачак доказ су да се уметност стакла својеврсно рефлектује унутар стакленог здања ове установе.
Милица Матовић